De var mina två bästa vänner i hela världen. I fem veckor.
Vi träffades av en ren slump.
Jag, en lodis från Brooklyn med fejkat flygbonus.
Tony Croft var en gullgosse från Harvard School of Architecture.
Vi träffade Lewis McBride, långhårig greenpeacare och trädkramare.
Planen var att festa tills pengarna tog slut i Malaysia.
Det var ett paradis med rom, tjejer och bra och billig hasch.
FRÅN HIMMEL TILL HELVETE
Jag förstår inte ett ord av vad du säger till mig.
Det här är den bit jag gillar sämst. Den pratiga biten.
- Förstår du vad jag menar? - Hm.
Gör du?
Gomorron. Hur är läget?
Har du sovit gott, din drömmare?
Varför gjorde du så där?
Det är min sista dag, Lew. Vi har en del att göra.
- Det borde inte vara din sista dag. - Så sant.
Du kanske borde klippa dig.
- Jösses! - Du är uppe tidigt.
- Vad är det här för en fest? - Min fest.
Din fest?
Ja, det är dina aggressiva instinkter. Jag kan höra dem.
- Är ni från Amerika? - "Har ni stålar?" på malajiska.
- Ja, vi är från Staterna. - Har ni kul här?
Det kunde vara bättre.
Hör här, jag har nåt extra för er.
- Jaså? Vad då? - Jag har en speciell animalisk brygd.
- Vill du ha? - Animalisk brygd?
Bästa potensmedlet. Stake hela natten. Vill du ha?
Det låter smärtsamt. Nej tack.
- Jag vill kolla det. - Du vill kolla det.
- Din vän? Vill du kolla det? - Javisst.
- Bra, följ med mig. - Jag berättar om det senare.
Just det, det här är bra. Det är jättebra.
Det här verkar inte vara det bästa apoteket.
Tjäna! Tjäna, polarn!
- Speciellt till er. - Det här är bra.
Bra grejer. Äkta vara. Bra. Jättebra.
- Det är noshörningshorn, va? - Klyftig man.
Noshörningshorn bra. Amerikan och japan gillar det.
- Vad gör du? Kom igen. - Du tar det. Hör på.
Kvinna gillar det. Du får stake. Bra.
Även om det funkar... Lyssna på mig.
Även om det hade funkat så mördar ni en hotad djurart.
- De fattar inte det. - Hör på.
- Du vill tjäna stålar... - Tio dollar! Tio dollar!
Inga våldsamheter. Jag snackar med dig.
Hör på!
Hallå där! För helvete!
Vad i helvete sysslar du med?
Stick härifrån, för helvete!
- Far åt helvete, din lille skit! - Ta det lugnt.
Sluta rubba cykeln. Du måste balansera den.
- Sakta ner. - Det här är en brant backe.
Bromsa!
Hur är det? Går det bra?
Klarar du dig?
Herregud. Det var som helvete.
Tack för hjälpen, grabbar.
Tänker du leda den till Pinang?
- Släpp ifrån dig cykeln. - Jag släpper den inte.
Handpenningen är värd fem gånger mer än cykeln.
Varför leder du den jävla cykeln?
Det är hans sista cykel, hans levebröd.
- Du är rubbad. - Ni kan väl hjälpa till.
- Det hade gått fortare. - Jag leder den.
Jag leder skrället. Här.
Tack.
Vet ni vad?
Bra skjutet, Sheriff. Jättebra.
- Lysande. - Nu sticker vi hem. Kom igen.
Vänner för livet.
- Ni måste ge mig era adresser. - Ja, och ge mig din.
När jag får min, så ger jag dig min adress nere i Borneo.
- Var då? - Borneo.
Har du en tjej där?
Nej, men jag har projektet "Återanpassa orangutanger".
- Vad då för projekt? - En grupp som räddar orangutanger
som har hållits som husdjur och återanpassar dem.
Jag ska jobba som frivillig.
Om aporna måste räddas av människor är de körda.
Strunta i honom. Han svärtar alltid ner nån.
- Det är lugnt. - Och du, gullgossen?
Du kan inte vänta med att bygga allt det där i New York.
Skyskrapor. De blir jättevackra. De rör vid molnen.
Ni fattar inte hur bra ni har det just nu och just här.
Ni är så uppfyllda av era ljuva liv att ni missar vad som händer just nu.
Fattar ni vad jag menar?
Vi har fullmogen hasch.
Vi har kokosnötter fyllda med rom.
Vi har fina tjejer som gillar oss för att vi är långa amerikaner.
- Några av oss. - Och ni har varma och lugna vatten.
Det är precis som Guds eget badkar.
Tänker du verkligen stanna här för att rädda gorillorna?
- Ja. - Det är schysst.
Helschysst, Lew. Helschysst.
Du låter intresserad. Vill du haka på?
Flyget går i morgon. Jag kan inte ändra biljetten.
Tänk på saken.
- God morgon. - Hej, god morgon.
- Hur känns det? - Bra.
Nå? Blir det civilisationen och missnöjet
eller du och jag och aporna?
Jag är nog inte skapt för sånt, Lew. Det är din grej.
För att vara ärlig... Jag är inte av det virket.
Jag tycker att du har fel när det gäller dig själv, men...
- Ge järnet. - Vart ska du?
New York kallar hem dig. Martinis, söta tjejer, Yankees.
Eller vill du stanna här?
Rök inte allt på en gång.
Behåll det. Jag har Tonys.
Jag skulle inte resa ut med Excedrin.
- Varför köpte vi så mycket hasch? - Det var så billigt.
Så nu har stunden kommit, polarn.
- Vi ses. Lycka till. - Jag kommer att sakna er.
Skitsnack. Du hittar schimpanser som är sötare än vi.
Din skit.
Sköt om dig.
- Vi syns. - Visst.
Lycklig resa.
TVÅ ÅR SENARE
Hör här, Gaby. Ja.
Visst. Vet du vad?
Nej, jag kan bara inte prata om nåt just nu.
Hör här... Nej, jag har ingen lust att diskutera det här just nu.
Jag har två personer där bak. Jag jobbar.
När skiftet är över så ringer jag. Då kan vi äta en bit.
Det där är min trafikledare. Jag måste sluta. Hej då.
Hallå, det är nummer fyra.
Kan du hämta vid Stanhope?
En dam som heter Eastern bad om dig.
Eastern? Javisst. Vart går körningen?
Det sa hon inte.
Jävlar!
Jag ber om ursäkt för stoppet, men jag hoppas att ni hade bältena på.
Ja, då är vi framme.
Här. Ta den.
Ett nöje att få köra er, mr Homer.
- Ravitch. - Hej, det är Sheriff.
Vad är en skilsmässoadvokat värd för dig?
Småslantar. Jag är singel.
Även om han pippar och blir dyngrak när hans fru inte är med?
- Det är en annan sak. - Kan du inte hitta ett annat skrivbord?
- Två lakan. - Du är en billig jävel.
- Fram med en penna. - Ursäkta mig.
Nå, låt mig höra.
Tack.
Är vi på väg till nåt ställe?
Kan vi bara köra runt parken en stund?
Det ska bli. Runt parken.
Jag har aldrig kört dig. Jag minns ansikten.
Går det bra att röka i bilen?
Det är det enda stället i stan där man fortfarande kan röka.
Så vem rekommenderade mig?
- Kalla mig Beth. - Så vem rekommenderade mig, Beth?
- Lewis McBride. - Lew?
Sa han att du skulle kontakta Sheriff?
- Hur visste du var jag fanns? - Lew sa att du bodde i Brooklyn.
- Du borde stå i telefonkatalogen. - Jaså?
Och jag borde sitta fast i Brooklyn, och det gör jag helt klart.
Var är Lew? Är han här i stan?
Sheriff, den dagen då du och Tony lämnade Pinang
dök det upp en man som letade efter en cykel som ni hade hyrt.
Han hade polisen med sig.
De hittade inte cykeln, men de hittade 104 g haschisch.
En del var gömt i baracken och en del bland soporna.
Herregud. Och Lewis fick ta hela smällen?
Ja, han har suttit inne de två senaste åren.
Herregud. Milda makter.
Vilken mardröm det måste vara.
Sitter han fortfarande i fängelse?
- Ja, i åtta dagar till. - Om jag bara hade vetat det tidigare.
Även om jag inte kunde göra nåt, men...
Han släpps åtminstone om åtta dagar.
Så är det inte. I Malaysia räknas alla med över 100 g haschisch
som langare.
Langare? Som om de handlar med det?
Sheriff, för att Lewis inte ska räknas som langare
måste du och Tony återvända till Pinang och ta på er er del av ansvaret.
Och jag och Tony? Vad händer med oss?
Överenskommelsen säger att om ni återvänder, så får ni tre år var.
Om en av er återvänder blir det sex år.
Vänta. Är det tre? Är det sex?
Snälla du, säg hela meningen.
Du snackar om tre år i fängelse. Sex år i fängelse.
Låt mig tala klartext. I Malaysia döms langare till döden.
Herregud, för en ynklig kaka hasch?
- Så om åtta dagar... - Kommer Lewis McBride att hängas.
Är du hans advokat?
Ja, jag är hans amerikanska advokat.
Vad sägs om att prata om det över en middag?
Nej, jag jobbar till klockan två. Tack ändå.
- Nåt att dricka då? - Klockan två? Sover du aldrig?
- Det här är viktigare. Frukost? - Kan inte.
- Lunch? - Jag tog ett dagskift.
Låt oss äta middag då. Ska vi säga här klockan sju?
- I morgon klockan sju. - Tack.
Tack.
- Ursäkta, jag söker Tony Croft. - Högst upp.
Tack.
Om du inte återvänder, Tony, så kommer Lewis att hängas.
Ursäkta.
Du kan inte dyka upp och säga att botten har gått ur mitt liv
och att jag har en vecka på mig att samla mig.
Tyvärr. Det är precis vad jag gör.
Jag fattar inte. Varför berätta det först efter två år?
Lewis nämnde aldrig er två.
Inte när han dömdes för två år sen. Inte när han dömdes till döden.
Först i förra veckan avslogs hans begäran om nåd.
Jag anlitade en detektiv, och han hittade dig.
Du måste fatta att det här inte bara gäller mig.
Som alla andra har jag många plikter.
Jag är förlovad. Jag har en fästmö.
Jag vill bilda familj.
Att ha familj är underbart.
Lewis vill också ha barn.
Kan du skjuta upp det i några år, så får han den chansen.
Jag bor på Stanhope. Kan du ringa mig i kväll?
- Ja, det ska jag göra. - Tack, Tony.
- Det är Beth. - Miss Eastern? Det är Tony Croft.
- Hej, Tony. - Hör här.
Kerrie och jag har pratat igenom det här och vi vill...
Först och främst vill jag säga... Det här är löjligt.
Det finns inte en suck att jag låter mig buras in i sex år.
Men om Sheriff går med på att återvända...
Det är en annan...
I så fall blir det väldigt svårt att säga nej.
Bra. Vad du har sagt är klargörande.
Jag ska äta middag med Sheriff. Jag ringer dig i morgon.
- Bra, då hörs vi. - Tack, Tony.
God natt.
- Hej. - Hej.
- Är du förvånad över att jag kom? - Nej, hur så?
- Det är jag. - Eastern?
- Ja. - Den här vägen.
Tack.
- Ska det vara en cocktail? - Ett glas husets röda.
- Javisst. - Rom och cola, tack.
Tack. Det påminner mig om Malaysia. Rom och cola.
- Har du pratat med Tony? - Ja, det har jag.
Tony säger att han återvänder.
Jaså? Tony sa att han skulle ringa mig efter Pinang.
Så...
Vad menar du? Kan jag inte lita på Tonys ord?
Nej, det är inte det jag säger.
Jag tror att Tonys ord är gott nog.
Varför det?
- För att jag... - Ursäkta mig. Dryckerna.
- Tack. - Tack så mycket.
Tony återvänder bara om du återvänder.
- Det sa du inte. - Du avbröt mig.
Tala färdigt då, Beth. Avsluta vad du tänkte säga.
Jag väntar mig inte att du gör det här utan nån form av vederlag.
Lewis föräldrar är döda. De lämnade lite grann efter sig.
Vad sägs om 50 000 dollar?
50 000 dollar? Det låter bra. Alldeles utmärkt.
Men för varje år. 50 000 dollar om året.
Ska jag betala 150 000 dollar
för att du tar på dig vad som faktiskt är din del av ansvaret?
Inte du, utan Lewis dödsbo. Där finns de stora pengarna, eller hur?
Du kommer till New York på vad man kan kalla en fisketur.
Du bor vid parken och äter här. Inget billigt.
Låt gå för det.
Jag sätter upp avtalet i morgon.
Om du lovar mig här och nu att du återvänder.
Vet du vad jag tycker är roligt? Väldigt roligt?
Folk som du tror att de bara kan köpa såna som jag.
Vet du vad? Jag kliver inte in i ditt skithus för pengar.
Minsta chans att jag skulle återvända rök när du försökte köpa mig.
- Matsedlar? - Tyvärr. Ett misstag.
Jag vill inte att du bjuder på middag. Det vore att utnyttja dig.
God natt.
Förlåt mig. Jag ville inte förolämpa dig.
Du förolämpade dig själv. Du spelade ut ditt kort.
Jag spelar hur som helst för att rädda Lewis. Jag vet att du bryr dig.
Låt inte mitt smeknamn lura dig.
Det är en förvrängning av Volgecherev.
Jag tiger och ligger lågt. Jag önskar Lewis lycka till.
Jag uppskattar ditt deltagande. Men jag är envis.
Slösa inte din envishet på mig. Du har bara några dagar på dig.
Du vädjar till känslor jag inte har och en moral jag inte har råd med.
Faktum kvarstår att en mans liv hänger i vågskålen.
God natt.
6 DAGAR KVAR
Hur är läget? Hur går det, Sheriff?
Hur har du det, Tony?
Här är vi.
- Jag fryser. - Min sekreterare är borta i dag.
Ursäkta omaket. Du måste sätta dig på egen hand.
Så det här är kontoret?
Låt oss klara ut det här utan att den där advokaten flåsar oss i nacken.
- Hon är intensiv. - Det är sant.
Efter hennes påhopp kunde jag inte äta.
Min tjej proppade i mig en brödbit i morse. Jag spydde.
Det är som ett genrep inför våra tre år i fängelset i Pinang.
Tänker du göra det här? Ska du återvända?
Nej.
Du ger fullständigt fan i det, va?
- Tror du att jag struntar i Lewis? - Du uppträder så.
Då vet du inte ett dugg om mig.
Det är möjligt. Så varför vänder du honom ryggen?
Jag kan typerna med batonger och brickor.
Jag har manglats av såna. Det är inte som du tror.
En god gärning betyder inte ett lyckligt slut.
- Du kan mycket väl dö där borta. - Ja.
- Har du tänkt på det? - Det är medaljens baksida.
Om det här händer och Lewis blir hängd,
tror du då inte att det blir feta rubriker?
Sheriff, det kommer att förfölja dig livet ut.
Eller så kommer vi hem som hjältar och staden ordnar en parad?
Tony, du är precis som en jävla pojkscout.
Lyssna på mig.
Lewis skulle ha återvänt för var och en av oss.
Det vet du.
Det är därför som jag aldrig blir förväxlad med Lewis McBride.
- God middag, miss Eastern. - Tack.
Beth Eastern? Jag är M.J. Major, reporter på New York Examiner.
- Du är vad då? - Reporter.
Jaså? Och vad vill du med mig?
Kom igen. Hängningen sker inom en vecka.
Publicitet är vad som krävs för att allmänheten ska reagera.
- Familjen vill ligga lågt. - Jaså?
I det här fallet sammanfaller dina intressen med allmänhetens.
- Hur spårade du det? - Via utrikesdepartementet.
De har mörklagt hela saken.
De bollade det vidare. De sålde det som diplomati.
Du behöver mig. Jag kan ro igång det här snabbt.
- Inom 48 timmar kan Lewis McBride... - Nej.
Hör här. Minns du Singapore? Pojken från USA som sprejade en bil?
På grund av hysterin i media måste de prygla pojken.
Det var prygel. För att visa lite fasthet.
- Det här är hängning. - Jag vet.
Mamman till en australisk langare dök upp i varenda pratshow.
Vad hände? De hängde honom tidigare för att tysta henne.
Ursäkta, jag har mycket om mig.
Jag kan uträtta mirakel på en vecka.
Gör inte det här. Gör det bara inte.
- Vänta lite. Varför... - Vad då? Jösses!
Förlåt mig. Jag är ledsen. Bara...
TILL SHERIFF + TONY FRÅN LEWIS
Kan jag få den där, tack?
- Är han pojkaktig? - Vad då?
Är han gullig? Är han prydlig?
- Får jag honom på förstasidan... - Ge mig lite tid.
Ge mig lite tid och lite mån, så ska jag ge dig din story.
När?
Snart.
Jag ringer dig, Beth.
Vad gör du här?
- Jag har en video här. - Jaså?
Herregud, du lägger visst aldrig av.
- Jag kan inte. - Vet du vad? Jag ska titta på den.
Det svär jag på. Men jag tänkte skaffa mig nåt att äta.
Jag kollar den sen.
Bjuder du på middag, eller är vi arga på varandra?
Båda.
- Skål. - Skål.
Det var en skål för Lewis.
Fin kille. Älskade sina djur. Älskade sin öl.
- Gjorde han? - Jajamän.
Jag visste inte det om honom.
Berätta nåt mer.
- Ölet är allt jag minns. - Är det allt?
- Så han gjorde inget större intryck. - Lewis? Skojar du?
- Har du umgåtts mycket med honom? - Vi har aldrig tagit en öl ihop.
Han är ärligt talat en av de finaste människor jag nånsin träffat.
Lewis är en sån kille... Ta en tiggare på gatan.
Han bara... Han vidrörde dem och pratade med dem.
Killen kunde vara sjuk, ha bristande talförmåga eller nåt.
Han kunde uppfatta människor.
Han hade ett gott hjärta.
Ja. Det låter fint.
Vad mer kan du berätta om honom?
Du är duktig, va?
Sheriff, vad tycker du om mig?
Jag vet inte.
Du tycks tro att jag är full av knep och finter.
Det är jag inte.
En mans liv är i mina händer.
Jag fattar det.
Men låt mig fråga dig en sak, Beth.
Och fråga dig själv ärligt.
Skulle du återvända?
Jag skulle aldrig ha bett dig eller Tony att göra det
om jag inte hade besvarat den frågan inför mig själv.
Visst.
Men jag tror inte att du kan svara på det helt ärligt
om du inte är i det läget själv.
- Hej, Gaby. - Jag är inte nåt som du hakar på
och sen spolar ner på toa.
Han pippar dig och smyger sin väg, via branddörren om så behövs.
Såvida du inte ger fan i det. Eller är ett fnask.
Jag är hans fru.
Vad då?
Fan ta dig för att du inte bär ring.
Det är min vän Gaby.
Jösses. Tur att du inte smittade henne. Då hade vi alla dött.
- Tack, Frank. Toppen. - När knöt ni två era band?
Vet du vad, Frank? Du kan ta och dunsta nu.
- Det var det. - Ja.
- Det var kul. - Visst var det.
"Jag är hans fru." Jag gillar det.
Tack. Du glömde den här på bordet.
- Titta på den. - Det ska jag göra.
God natt.
Nåväl.
Sätt i gång, Lewis.
Hej, grabbar.
Sheriff, Tony.
Det var ett tag sen sist.
Om ni tittar på den här videon
kan ni nog räkna ut att mina semesterplaner... ändrades.
Jag tänkte ge mig av
för att försöka rädda orangutangerna och göra vad jag kunde.
Vilken ironi.
Titta vem det är som är inburad och...
och som snart lär vara utrotad.
Den här lilla dramadokumentären
var inte min idé.
Förlåt mig, men...
Folket på Amerikanska medborgartjänsten
har gjort allt vad de kan,
och nu säger de att ni två är min sista chans.
Så...
Jag vet inte om ni ens funderar på att återvända.
Men om det finns den minsta chans, så vill jag säga det här:
Jag har inte blivit...
utsatt för skador på nåt sätt.
Jag har inte torterats...
med annat än leda och hunger.
Det finns inte så mycket gott att äta.
Inga burgare för dig, Sheriff. Men...
Det finns massor av ris. Er riskvot kommer att fyllas.
Men...
Om ni verkligen...
Om ni verkligen återvänder,
så känner jag mig skyldig.
Och... Det gör jag redan bara för att jag ber er.
Men...
jag kommer inte att vara rädd, och det är orättvist.
Det är därför som jag gör det här.
5 DAGAR KVAR
- Hallå! - Jag är upptagen!
- Jag kan inte ta mig an dig i dag. - Och jag kan inte ta mig an dig.
Pappa, minns du resan jag gjorde för några år sen till Malaysia?
Ja, det minns jag. Nåt äckel som sålde bonusmil på flyget, va?
Det är inte det saken gäller. Den här killen är kvar i Pinang.
Han är min polare. Nu tänker de hänga honom.
De hittade haschisch som han hade. Men en del av haschet var mitt.
Så om jag återvänder dit
måste jag avtjäna tre år i fängelset i Pinang.
- Om jag inte återvänder hängs han. - Man hängs inte för sånt.
Jag är inte så naiv. Du utelämnar nåt.
Jag utelämnar inget, pappa. Det är så där borta.
Du kanske har rätt och jag har fel.
Vill du ha mitt råd om hängningen?
Det verkar vara solklart.
Om du inte förslösat ditt liv hade det varit en annan sak.
Men den här killen som du räddar
är antagligen värd mer än du.
Mitt råd är att du åker. Sitt av ditt straff.
Vad är det med dig? Du ser illamående ut.
Du är min pappa. Du ska ju be mig att inte åka.
Det är inte vad jag väntade mig att få höra.
Gaska upp dig. Jag bara retas med dig.
Varför våndas när du vet att du inte ska åka?
Vad är det du försöker tuta i mig? Är vi bara töntar?
Vad gjorde de?
Vägde de honom?
Varför det?
Herregud.
Jag måste ta det andra... Jag måste ta samtalet.
Det kan vara en av dem. Vi hörs i morgon.
Det här är Beth.
Hej Beth, du låter stressad. Det här är M.J. Major.
Ringer jag olämpligt?
Nej, du ringer inte olämpligt.
Vad är det? Kan jag hjälpa till?
Vet du... Vill du veta hur du kan hjälpa till?
Lämna mig i fred, M.J. Bara lämna mig i fred.
Jag har kontakt med en daglig tidning med läsare över hela världen.
Vi anlitas av International Herald Trib.
Vi fixar vad du vill ha. Foton, artiklar, petitioner...
Varenda en är en dödsdom, M.J. En dödsdom.
Jag har bett dig hövligt att hålla dig utanför tills efter prövningen.
Får jag inget så går jag direkt till dina två killar.
Du vet inte vilka de är. Annars hade du redan varit där.
Jag lägger på.
Beth, du måste höra av dig väldigt snart.
Det ska jag.
Sheriff. Hej.
Det här var oväntat. Stig på.
Tack. Hur är läget?
Det kan inte vara bättre.
Snälla, kom med goda nyheter.
Är du... Fick du mitt meddelande om att äta middag?
Jag fick meddelandet. Men jag måste tacka nej.
Jag ville lämna tillbaka videon.
Bra.
- Tittade du på den. - Ja, jag tittade på alltihop.
Jag ägnade en hel del av kvällen i går åt självrannsakan.
Jag vill att du ska få veta nu, inte senare,
med tanke på allt.
Jag ville bara komma hit och tala om hur det ligger till med mig.
Det är bra.
Hur ligger det till med dig?
Jag pratade med Tony, och han sa... Han är redan halvvägs till Pinang.
Han behöver en knuff. Han återvänder troligen.
Jag såg in i mig själv. Djupt in, Beth,
för att hitta nåt, men...
jag har det inte inom mig.
Så du har det inte inom dig.
Skriv ner det. Kan du skriva ner det åt mig? Bara några ord.
Så Lew får det innan han hängs. Brev från polarn.
Hör här... "Självrannsakan" var den bästa biten.
Jag vet inte. Det är storartat.
Han vill gärna veta att du rannsakade dig själv innan du beslöt att stanna.
Visst.
De berättade just för mig att de vägde Lewis i dag
för falluckan till galgen.
- Beth... - Försvinn.
Bara dra, Sheriff.
- Sheriff är här. - Vad säger ni? Hur är läget?
- Jag trodde du hade andra planer. - Ja, nåt på Lincoln Center.
Ni fattar, va? Men nu är jag här. Redo för en diskussion. Vad beställde jag?
Kerrie, min fästmö. Kerrie, John Volgecherev.
Kul att råkas, Kerrie.
Du är inte så platinablond som jag hade väntat mig.
Hör här, Sheriff...
Det står helt klart att du inte har några planer på att återvända.
Vart då?
- Är han full? - Åh, du menar tillbaka till fängelset.
Jag har aldrig varit där.
Finns det en gaffel till mig?
Jag har aldrig suttit inne. Så jag kan inte återvända, för jag var aldrig där.
Tack. Din ohjälpsamhet är lysande.
- Visst. - Beth, jag kollade.
Fängelset i Pinang är tredje världen. Sanitet, näring
och risransoner är inte av...
Lewis försörjs av Amnesty. Det skulle också gälla Tony.
- Interner har torterats. - Inte han.
- Interner har dött i tyfus. - På grund av överbeläggning.
Lewis har egen cell. Och det skulle Tony och Sheriff ha.
Det låter bra. Och en annan sak som jag tror ni har förbisett
är att byggnaden inte håller måttet.
- Jösses. - Är du klassens clown?
Och vem är du att be dem offra sin frihet?
Jag företräder en dödsdömd.
Bara för en klients skull begär du...
Begär? Inte alls. Jag har inte begärt nånting.
Att de ska uthärda tre eller sex år av Gud vet vad. Det är vansinne.
Ja, det är vansinne.
- Jag tänker återvända. - Vad då?
Okej?
Förlåt mig, älskling.
Vad är det som är viktigt här?
Att Lewis inte dör. Nån måste göra nåt. Snälla du.
Var finns garantin för uppgörelsen?
Malaysias justitieminister har gått med på...
Så var är den? Varför har vi ingen kopia.
- Det är en muntlig uppgörelse. - Nej.
Tony åker inte förrän vi har handlingen.
Det fungerar inte så, tyvärr.
Du kan inte få nåt skriftligt.
Gå inte.
Jag är hemma om du vill mig nåt.
Förlåt, Tony. Jag är ledsen.
Hon är bara rädd. Hon är räddare än vad jag är.
Jag måste tyvärr gå.
Jag ska få henne att vänta på mig i tre år...
Eller snarare sex...
Jag ska inte låta henne vänta i kväll.
Vad kan jag säga, Tony? Tack.
För all del.
Vi säger så, Tony.
- Vi syns. - Lycka till med henne.
Tack. Jag går hem och snackar med regeringen.
Vilken fest.
- Ska du tillbaka till hotellet? - Ja.
Jag ska ringa Pinang om glädjebudet.
Så Lewis kommer att klara sig fint?
Vilket betyder...
Att du har klarat dig undan?
- Har jag klarat mig undan? - God natt.
MALAYSIA VÄLKOMMEN TILL PARADISET
Följ upp Canarsie-branden.
4 DAGAR KVAR
- Kul att du är med, Ravitch. - Bara roligt.
Jag vill ha foton på innehavaren, bränd.
Det ska bli.
M.J., hur går det med pensionsskojet?
Du hade visst en revisor på tråden.
Det hade jag, och hon gav mig rubbet.
Jag dubbelkollar ett par fakta.
Och jag letar efter en källa som kallas Sheriff.
Är det nån som tycker det låter bekant? Sheriff?
Bra, då sticker vi.
- Hallå? - Hej, det är Beth.
Jag snackade med garaget och de sa att du var sjuk.
- Får jag komma upp och snacka med dig? - Javisst.
Hej.
- Hej där. - Jag köpte lite gott på Zabar's.
Judisk soppa. Botar genast.
Det var väl snällt. Ska jag akta mig för advokater med gåvor?
Jag tänker ta en öl. Vill du ha en?
En öl? Javisst.
Du läser mycket, va?
- Eller är det bara... - Bara skryt.
Jag har många besökare. Min lya är i toppskick.
Den är trevlig.
Böckerna är ett nytt steg. I skolan drog jag mig för att läsa.
När jag gick ut skolan visste jag ingenting.
- Vem gör inte det? - Du fattar, va?
Hur som helst, jag började skaffa böcker och...
läste in mig en del, lärde mig saker om världen.
Jag försökte vara civiliserad, Beth.
Det är bra. Lewis sa att du var bättre än vad du själv trodde.
Många av dem är popupp-böcker. Färgläggning och sånt där.
Var har du ditt pass?
- Förlåt? - Jag vill bara titta på ditt pass.
Om det är ogiltigt kan jag förnya det som ett nödfall
om du skulle ändra ditt beslut.
När du sa att jag hade klarat mig, så ljög du bara, va?
Nej, du ljög inför dig själv.
Bara ett riktigt arsel skulle låta Tony åka tillbaka ensam.
Jag har inte ansvaret för Tony.
- Jag är inte hans pappa. - Jag vet det.
Men Tony är en man som har... Tony är en bra kille.
Men han har en framtid och en sexig fästmö.
Ja.
Sex år är under alla förhållanden ett helvete,
men i det här fallet är det ofattbart.
Jag tror Tony står vid sitt ord.
Tony ringde för tre dagar sen och sa att han inte klarar sex år.
Jag vet vad han sa i går. Jag beundrar hans idealism.
Men... Jag kan inte räkna med den.
Du måste med på flyget, Sheriff.
Snälla du, visa mig ditt pass.
Inte för att det angår dig, men mitt pass är giltigt.
- Är det? Visa det. - Tro mig på mitt ord.
Visa det.
Du tar tre år från mig men tror inte på mitt ord.
Kör till. Jag gick för långt. Förlåt mig.
Jag litar på dig.
Vet du vad?
Försöker du med mig om du inte har en klient?
Vad snackar du om? Va... Vad då?
Du erbjuder pengar. Jag nappar inte.
Då tänker du "Pippar jag med honom, så gör han som jag vill".
Det där är jag på pricken. Precis sån är jag.
Jag får dig att återvända, för jag ger dig lite sex. Sån är jag.
Far åt helvete.
Det är kul. Jag är den som får städa upp. Jävligt kul.
- Ha det så kul, Sheriff. - Sluta! Jävla oväsen!
Din jävla galning!
Lägg av! Du väsnas för mycket!
Öppna dörren! Öppna, din jävel! Öppna den jävla dörren!
- Öppna den jävla dörren! - Det räcker, Sheriff!
- Jag ringer snuten. - Sheriff.
Så nu är det din tur, va? Är man en nyhet är allt tillåtet.
Din jävla knöl! Tar du bilder på mig?
- Jag ska mosa ditt jävla nylle! - Jag gör mitt jobb.
- Jag gör bara mitt jobb! - Stick härifrån, för helvete.
Jag stämmer häcken av dig.
Sheriff, kan du bara ge mig en sekund?
- Är det din fotograf? - Är det där Sheriff?
Tänker du publicera bilder nu?
Den här storyn är på väg att explodera.
Jag var först med storyn och jag ska trycka den först.
Din story kan kosta Lewis livet. Fattar du det?
Du ger mig tre dagar - tre dagar - tills prövningen är avslutad.
Lova mig att du inte snackar med en själ
och att jag har ensamrätt på Lewis.
Ensamrätt.
Så du lovar att hålla inne med storyn.
Tre dagar, Beth.
Sakta ner, chaufförn. Du gör mig nervös.
Förlåt mig. Det är en ovana jag har.
Jag kände mig så däst. Men det förstörde du.
Säg nu inte att jag inte får röka.
Det är det enda stället i stan där man kan röka.
Vad i helvete gör du? Röker du crack?
Crack är för våra afroamerikanska bröder.
Det här är klockrent kokain.
Om du inte gillar det kan du fälla upp skärmen.
- Kan jag? - Gör som du vill.
Vill du se vad jag vill göra?
Arsel.
Vad vill du?
Jag vill träffa dig.
Kör till.
Vad är det som händer, Beth?
Det kan väl du berätta, Sheriff.
Jag är inte säker. Jag vet bara att...
Jag står inte ut med det här längre.
Låt bli att stå ut med det då.
Vad vill du?
Gode Gud.
Du tar kål på mig, Beth.
Tar jag kål på dig?
Du tar kål på mig.
3 DAGAR KVAR
Sheriff?
Jävlar.
Sheriff. Är du där?
Jag tänkte bara säga att jag hoppas...
att du inte tror att det som hände i natt gällde...
Kan du ringa när du får det här meddelandet? Det vore bra. Vi säger så.
Får jag sitta jämte dig på planet?
Hallå, Tony? Tony?
Hur är läget?
- Ja, jag mår fint. - Säkert?
Vill du byta plats med oss?
- Ja, vill du byta plats? - Nej, jag gillar min plats.
Jag är en stor pojke. Jag behöver inte hålla handen.
- Bra. - Visst.
Inte förrän vi är över Filippinerna.
Då kör vi. Ge järnet!
Se upp!
Vi kan väl tvätta av oss och ses om en halvtimme.
Det passar bra.
- Passar det alla? - Ja, det låter bra.
- Jag bor här. - Fint.
Hej.
Sheriff.
Vad är det? Vad är det som är fel?
Vad är det?
Jag kommer att sakna dig.
1 DAG KVAR
De viker sig inte. Bara en besökare där inne.
- En åt gången? - Nej, bara en i dag.
- Toppen. - Hur vill ni ha det?
Har du nåt emot att jag går in dit?
- Nej, gå in du. - Är det säkert?
Gå du.
- Hälsa honom att vi snart ses. - Visst.
Kan du komma med här?
Jag fattar.
- Sheriff? - Ja.
Sa de inte att jag skulle komma?
Jag bad. Jag trodde att du var en dröm,
för ingen av mina böner har besvarats förut.
Jaså? Jag är ingen dröm. Det kan jag lova dig.
Det är härligt att träffa dig.
- Fint att träffa dig. - Dig också.
- Hur är det med dig, polarn? - Jag är bättre nu.
Det är bra. Det är bra.
- Hur är det med dig? - Det är bara bra.
- Du ser pigg ut. Toppen. - Fortsätt.
Du har rest så långt. Är du törstig? Vill du ha te?
- Jag kan laga te. - Fint. Låt oss ta en kopp te.
- Det är inte varmt, men... - Det ordnar sig.
- Du fryser väl inte? - Nej, jag fryser inte.
Inte det?
Tony är också här. Han är där ute.
- Du förstår, de tog ifrån mig täcket. - Varför tog de ifrån dig täcket?
De var rädda att jag skulle riva det i strimlor och hänga mig.
Och då sa jag: "Vad tror ni jag betalar er för?"
Tack ska du ha. Det var gott te.
Jag vet varför Tony inte kom in hit.
Jag vet. För det finns ingen gud här inne.
De släpper bara in en åt gången.
Det är därför jag ber nu, Sheriff.
Jag... För att...
Där ute behöver man inte be,
där Guds hand ger sig till känna.
Du vet. Där Gud uppenbarar sig.
Men här inne finns det absolut ett behov
att be, att tigga, att vädja, att sjunga
för... för att få ett tecken som...
Vet du varför... Vet du varför...
ens röst låter så ljuv
i duschen?
För att... För att det inte finns nåt annat där.
Den ekar mot väggarna och låter så ljuv.
Det är därför böner låter så perfekta här inne.
För att det är så... För att det är så fullständigt tomt.
För att det är så... Det är så gudlöst.
Det är så... Det är så tomt på allt.
Och vet du hur jag vet det, Sheriff? Vet du hur jag vet det?
Jag vet för att...
för att jag... Jag frågar mig själv...
Skulle jag återvända för din skull?
Och det enda svaret
är ett gudlöst tomt och ont "Nej".
Förlåt mig. Jag skulle inte ha återvänt!
- Förlåt mig. - Det är lugnt.
För jag återvände inte bara för din skull.
Jag återvände inte bara för din skull, förstår du.
Det är lugnt, polarn. Det är bra.
Fattar du? Kom här.
Det är lugnt.
- Det är lugnt. - Visst.
Vi kommer att ses igen om några timmar. All right?
Tack för teet. Det var gott.
Vi ses om några timmar. Då är du fräsch. Det blir fint.
Sheriff.
Ja?
Jag visste att du skulle återvända.
Även om du inte gjorde det.
Tack.
Så hur illa var det?
Jag vet inte. Jag vet inte hur illa det var. Det var inte bra.
Vad var inte bra? Fängelset eller Lewis?
Fängelset är botten. Det är skitigt och läskigt. Tredje världen.
Hur är det med Lewis. Är han sjuk?
Är han närvarande mentalt? Är han den vi kände?
Jag tror inte att han är tokig,
men det är tufft att vänta på att hängas.
Visst. Vad sa han? Berättade han nåt?
Han bara babblade lite, Tone.
Han malde på en del. Fattar du?
Som medvetandeströmmar.
Gud är inte här inne. Det finns ingen gud här inne.
Det låter ljuvt, som att sjunga i duschen.
Han har tappat greppet, menar du.
Han klamrar sig fast vid vad han har.
- Ingen tvivlar på hans mod. - Men hans förstånd?
Söker du en utväg, så hitta en. Men Lewis har alltid snackat så.
Hur... Vad menar du med alltid?
Du är hans advokat. Du har känt honom i två år.
I 24 år.
- Jag är hans syster. - Vad då?
Han är min lillebrorsa.
Varför sa du inte det?
Jag trodde att du inte skulle lita på mig.
Att jag skulle göra vad som helst och...
säga vad som helst, sälja dig eller...
Jag ville... Jag ville berätta. Jag försökte.
Men du berättade det aldrig.
Du berättade aldrig.
Sheriff?
Varför är vi kvar här?
Om det var så enkelt, Tony.
Det är så enkelt.
Jag återvände på basis av vad hon berättade.
Hon gav mig sitt ord och hon ljög.
Hur ska vi kunna lita på henne?
Hon drar in oss i den här mardrömmen. Hennes egen mardröm.
En kvinna vi inte känner. Ingen av oss känner henne.
- Vad då? - Jag känner henne.
Jag menar känner henne.
Nej... Inte det.
Jävlar.
Bra, jag är ett arsel.
Nej, Tony. Den här gången är det jag som är arslet.
Varför sa du inget?
Varför är jag skyldig att säga det? Det har inte pågått för jämnan.
- Det blev så. - Hör här...
Säg inte att jag döljer nåt. Jag lovar att jag inte gör det.
Kör för det. Lyssna på mig, Sheriff.
Den här tjejen gör vad som helst för att du ska gå hennes ärenden.
Han är hennes bror. Samma blod.
Hon kan ljuga, ligga med dig, säga att hon älskar dig.
Vad som helst. Hon skulle tigga på sina bara knän.
Men gå inte på det. Det är en fälla.
Om vi sticker härifrån blir pojken hängd.
Eller så kan vi bli hängda. Åker vi, så lever vi.
Det är det enda jag vet med säkerhet just nu.
Han har inga kläder.
Kan ni inte låta honom duscha före rättegången?
Hör här...
Vad ska det vara, sir?
Vi behöver två platser till New York fortast möjligt.
Vad nu, Sheriff? Vad är det?
Jag sabbade cykeln, Tony.
Än sen då? Hoppa på planet, Sheriff.
Vill du ruttna i ett av de här fängelserna?
- Jag väger mina chanser, Tony. - Du har inga chanser.
Lämna inte livet åt ödet. Det är korkat.
Jag vet inte, Tony.
Lycklig resa, Tony.
- Vad säger han? - Han säger att de kom tillbaka
men blev rädda och åkte igen.
Vi yrkar på uppskov tills vi hittar dem.
Han är bekymrad över de uppenbara förmånerna.
Hej, Lew. Hur är läget?
Min tro på människan är halvt återvunnen.
Du återvände frivilligt och bör prisas för ditt mod.
Vill du säga något inför rätten, mr Volgecherev?
Faktiskt inte, herr domare.
Bara att vi var unga och dumma.
Men inte onda.
Jag återkom inte för att jag är modig.
Jag återkom för att jag var likgiltig väldigt länge,
och jag är trött på den känslan.
Den enkla sanningen, herr domare, är att jag är ansvarig.
Jag är också rädd.
Men jag är villig att göra vad som krävs...
för att ni ska spara min väns liv.
Erkänner ni er skuld?
Jag är skyldig.
Du kommer att hållas i fängelset i Pinang i väntan på dom.
Han bad åklagaren om nedsatt straff.
Åklagaren har gått med på det.
Överdomaren återkommer snart med sitt beslut.
Beth?
Rätten sammanträder igen.
- Ska vi tillbaka? - Ja.
Vice inrikesministern är upprörd över nån nyhetsartikel.
Jag är inte säker på vad det är.
Det togs upp av Asian International Tribune.
"I ett land som är stolt över sina många exotiska fjärilsarter
ska en fjäril krossas med en slägga."
"Släggan är Malaysias rättvisa,
en fras som för en viss amerikansk kvinna är ett grymt skämt."
- Herr domare... - "Beth McBride...
- Det är inte mitt verk. - Vars bror greps
för två år sen i Pinang."
"Utpekad för köp av haschisch med två vänner,
inväntar nu denne naturälskande man döden."
- Hon var fast besluten att skriva det. - Tystnad!
Vi vet att ni i väst inte förstår vår syn på narkotika.
Men vi förstår inte er.
Era städer förfaller, era ungdomars själar blir stulna från er.
Våra lagar ter sig hårda, men gatorna är säkra och ungdomen skyddad.
När en amerikansk journalist kritiserar vårt rättssystem...
- Herr domare. Jag vädjade till henne. - Tystnad!
Lewis McBride...
Vad säger han?
Han ändrar inte domen. Lewis måste hängas i morgon.
Vad då? Lewis!
Jag återvände. Ni kan inte hänga honom!
- Håll ut, Lewis! - Beth, jag älskar dig!
Bort med tassarna från mig. Vad är det för fel på er?
Vad är det för fel på er!
Du åker direkt till helvetet, ditt kräk!
Din lögnaktiga jävla knöl!
Helvete! Sheriff!
Jag vill inte dö! Nej!
Era jävla skitknölar!
Jag vill inte dö! Hjälp!
Släpp mig!
Era jävla skitstövlar!
Nej! Nej!
Lewis! För helvete, Lewis! Titta hit!
- Sheriff! - Jag är här, Lewis!
Jag är här!
Du är inte ensam, Lewis!
Titta på mig, Lewis!
Du är inte ensam. Titta på mig. Du är inte ensam
Jag är här. Titta på mig. Se mig, Lewis.
Du är inte ensam. Jag är här.
Jag är här, Lewis.
Jag ser dig, Lewis. Jag är här.
Du är inte ensam nu, Lewis. Jag är här.
Du är inte ensam, Lewis. Jag ser dig.
Jag ser dig, Lewis. Du är inte ensam.
Du är inte ensam, Lewis!
Visst. Okej.
Vart är jag på väg?
Beth.
- Var du där? - Ja.
Han var inte rädd, Beth.
Han gick förbi rakt framför mig.
Sen såg jag honom gå förbi vakterna. Han var lugn.
Kom igen, Sheriff. Säg sanningen.
Det var tufft. Det var tufft, men...
Du vet, jag tror...
Han hittade i slutänden, Beth, i slutänden...
Jag menar att han var Lewis, du vet.
Under den där sista sekunden,
och jag svär vid Gud,
hade han fått frid med allt.
Det hade han.
Jag önskar bara att jag hade kunnat göra nåt.
Om jag hade kunnat vara där och göra nåt. Kämpa hårdare.
Du gjorde allt du kunde. Ingen kunde göra mera.
Du måste tro det. Ingen gjorde mer än du.
Ingen hade kunnat göra mer.
- Du gjorde allt. - Du skulle ha åkt tillbaka med Tony.
Varför följde du inte med Tony?
Varför följde jag inte med Tony?
Jag kunde inte åka tillbaka för jag visste att du väntade på mig.
Och jag ångrar inget, Beth. Jag ångrar inget just nu.
För om jag hade åkt tillbaka,
så skulle jag nog aldrig kunnat titta dig i ögonen igen.
Och det hade varit tuffare än den här skiten.
Fattar du vad jag menar?
Jag gillar att titta på dig.
Och jag gillar att titta på dig.
Jag gillar att titta på dig.
Ambassadören hörde bakvägen...
att när publiciteten har lagt sig...
så släpper de dig, Sheriff.
De gör det diskret för skenets skull,
men det blir sex månader på sin höjd.
Sheriff?
Ja.
Jävlar.
Sheriff. Jag tänker ta hem min bror...
och jag kommer tillbaka direkt.
Och jag tänker inte lämna Pinang förrän du är med mig.
Jag vet, Beth. Jag vet.